Tästä tekstistä kenelläkään toivottavasti ei jää mitään hampaankoloon, vaan jokaisella on mahdollisuus valita omaa ajatusmaailmaansa lähemmin koskettava näkökulma. Lähestyykö tekstiä subjektiivisen optimistisesti vai kriittisen ironisesti. Jokaisen tulisi kuitenkin muistaa, että joskus humoristinen suhtautuminen asiaan on tehokkaampi tapa herättää ajatuksia kuin puolustelevan asiallinen. Ottakaamme opiksemme, katsokaamme tulevaisuuteen ja unohtakaamme entiset.  


Salpa oli lähtenyt parhaalla mahdollisella miehityksellä TPV: kaatoon. Joukkueen keskittyminen oli alkanut jo aamulla, jossa joukkue yhdessä, ilman aikataulumuutoksia, joukkuehenkeä luoden matkusti samalla bussilla kohti Tamperetta. Tunnelma bussissa oli hermostuneen odottava ja joukkueesta aisti selvästi hyvän latautumisen. Tunnelma oli pelipaikalle saavuttaessa positiivinen ja kannustava. Olihan vuorossa viikon kohokohta. Kävelimme joukkueena nurmelle ja ihastelimme nurmikon hyvää kuntoa. 

Palaverissa kävimme uuden pelitaktiikan läpi, jossa joukkueen jokaisella pelaajalla oli selkeä rooli. Uudet roolit selvästi askarruttivat pelaajia ja jokaisella tuntui selvästi olleen sanottavaa. Joukkueesta aisti taistelutahdon ja palaverin päättyessä jokainen oli henkisesti valmis ja latautunut. Oli aika ottaa terävä ja hyvä lämpö. Tässä vaiheessa ei ollut epäselvää, mikä joukkue haluaa voittaa.

Peli alkoi Salpan painostuksella. TPV rakenteli summittaisista tilanteista kolme maalintekopaikkaa, jotka kuitenkin taidolla hoidettiin. Salpa vyörytti hyökkäyksiä keskustan kautta, jossa pitkien pallojen avulla haettiin target- hyökkääjä Kulmalan päätä. TPV: haavoittuvainen puolustus kuitenkin sai hurjasti taistelemalla toppareidemme antamat millintarkat pystypallot eliminoitua. Keskikentän härkämäinen kolmikko Vainio- Halonen- Haverila riisti lähes kaikki kakkospallot, joista Salpa taas kehitteli uusia maukkaita kuvioita. Peli kulki myös usein laitojen kautta, joista vikkelät keskikentän raatajat saivat antaa useita herkullisia keskityksiä luukulle. Puolustamalla pisteitä hakemaan lähtenyt TPV onnistui kuitenkin kuin ihmeen kaupalla siivoamaan keskitykset väljemmille vesille. Ensimmäinen puoliaika kulki Salpan käsikirjoituksen mukaan, vain maalit jäivät uupumaan. 

Toinen puoliaika alkoi TPV:n kovalla rytinällä. Tämän rumputulen keskellä Salpa joutui antautumaan. Puoliaikaa oli pelattu silloin reilu minuutti. Tämänlainen aloitus oli Salpalle täydellinen yllätys. Tästä sisuuntuneena Salpa aloitti takaa-ajon, jossa jokaisella pelaajalla oli vain yksi tavoite: saada pallo maaliin. Ensimmäisen puoliajan taktiikalla Salpa loi useita hyviä tilanteita, joissa vain onni, kentän huono kunto ja tuomarin ala-arvoinen työskentely estivät maalinteon syntymisen. Salpa haki vaihtoruletilla uutta nostetta peliin ja viimeisissä tilanteissa maalivahti Heinä oli mukana maalin epätoivoisessa hakemisessa.  Jännitysnäytelmä sai kuitenkin TPV:n tuhatpäisen kannattajajoukon edessä arvoisensa lopun, kun TPV:n hyökkääjä riisti rikollisin keinoin, alimpana miehenä olleelta Haloselta pallon ja sijoitti tyhjiin. Joutsenen oli aika lentää takaisin Saloon. Pahasti siipirikkoisena.           

Hyvää maanantaipäivän jatkoa...tikarit teräviksi ja tiistaina nähdään!

... Pajari...