Taidettiin tehdä aikahyppy 80- ja 90-luvun kultaiselle kannatuslauluaikakaudelle. Silloin ei ollut olemassa joukkuetta, jolla ei olisi ollut omaa laulua. Rytmikkään rallin höysteeksi laitettiin joku kiva synakomppi, hiukan säröä kitarasta, tietysti soolo ja ehkä oman joukkueen pojat sonnikuorossa ulisemaan kertosäettä. Ja biisi aina soimaan kun tulee maali. Ai- jai, ku oma joukkue on 6-0 tappiolla ja kavennus tulee, niin on kyllä hymyssä pitelemistä, kun kannatuslaulu räjähtää hiekkakentän hifi- kaiuttimista 32 katsojan korville. Siinä on suomalaista futiskulttuuria parhaimmillaan.  :)