Аз обичам български народни танци.  всеки втроник и четвътък след училице аз танцувам.  моят учител по български народни танци се казва стоян. Аз мисля, че преподава народни танци от много години.  Знае танци от България, Гърция, Сърбия и Румъния. Знае най-много от България и танзувам най-много от Булгария.

за мен Българските народни танци са трудни.  не зхая музиката.  Обикновено мисля, че краката ми не работя или не ме слушат.  Искам краката ми да правят едно, но те правят друго. Сега мисля, че танцувам горе-долу добре народни танци.  Аз не мога да танцувам добре но аз обичам да танцувам.

Може би ще си купя българска народна хосия.

-----

So, for my only-English language followers. This post is about Bulgarian National Dance. Here's the summary: I like it but I am not very good at it. I think the highlight is when I try to say in Bulgarian that my feet don't do what I want because they wont listen to me.  I thought it was pretty funny but it might not really be that great--it's hard to say.  Then at the end of the post, I make a big move.  I shift from speaking in the present tense to one sentence in the, get this, future tense.  Watch out world here I come.

Oh and thanks to the students I cornered this morning who helped me with my grammar and spelling. Especially to the one who said: Man, is my English this bad? Nope, your English is no where near as bad. And to the other student who said: It's pretty weird helping a teacher with homework. I know, for the record, it's also kind of strange asking for help.